[♪♪♪]
אִשָׁה: הנה מה שגיליתי.
זה כל החיים היא חוויה לימודית.
הכל חלק של תוכנית אב גדולה.
אבל לפעמים זה... ובכן, קשה לקרוא.
כלומר, זה כאילו אם אתה מתקרב מדי למסך,
כל מה שאתה יכול לראות הוא חבורה של נקודות קטנות.
אתה לא רואה את התמונה הגדולה עד שאתה עומד מאחור.
אבל כשתעשה זאת,
הכל נכנס לפוקוס.
היי. שמי סוזן מרטו.
לא, רגע. אני מצטער.
סוזן מרטו זה השם הנשוי שלי.
השם שלי
היא סוזן סטון.
זה השם המקצועי שלי.
סוזן סטון.
זה לא שיש לי משהו שלילי רגשות לגבי השם מרטו.
מרטו זה השם, אחרי הכל,
של בעלי,
שאהבתי מאוד מאוד.
[נַזֶלֶת]
אממ... הא.
מִצטַעֵר.
זה גם השם של ההורים שלו, ג'ו ואנג'לה מרטו,
ושלו המקסים והמוכשר אחות, ג'ניס מרטו,
שהיו כמו משפחה שנייה בשבילי
ולמי אני מתייחס כמו שאני עושה את המשפחה שלי,
במיוחד מאז הטרגדיה האחרונה שלי.
ומי, רק דרך הידיעה ולהיות קשור אליהם,
נתנו לי את מה שאני חושב שהוא תובנה בעלת ערך רב
לתוך הסוגים השונים של יחסים אתניים
שהם חלק מעצם הדברים שניסיתי לחקור
בתור חבר של התקשורת המקצועית.
רושם ראשוני במילה אחת? אתה באמת רוצה לדעת?
[רעם רעם]
[אשה נאנקת]
אִשָׁה: רָטוֹב.
[שריקות]
ארבע אותיות, מתחיל ב-"C".
JOE: לארי, זו ילדה.
מעולם לא ראית אחד מהם, הא?
ג'ניס: קַר.
קַר. קַר. קַר.
כֵּן.
אָדָם: מה חשבת על סוזן כשפגשת אותה?
פשוט לא הבנתי את הקטע של סוזן.
כלומר, כל הבנות ברחבי העיר חשב שלארי באמת חמוד.
כלומר, כולם נהגו לבלות במסעדה בלילות
כשאבא שלי היה מרשה ללארי ולהקת הרוק המטופשת שלו מנגנת שם.
סתם, אה, אתה יודע?
[להקה מנגנת "SUSIE Q"]
אָדָם: ♪ הו, סוזי Q ♪
♪ אני בא אליך ♪
♪ אני אוהב אותך סוזי Q שלי ♪
♪ אני אוהב את הדרך שבה אתה הולך ♪
♪ אני אוהב את הדרך שבה אתה מדבר ♪
♪ אני אוהב את הדרך שבה אתה הולך אני אוהב את הדרך שבה אתה מדבר ♪
♪ סוזי Q ♪
♪ תגיד חזור הביתה ♪♪
לורה ריסלי, אני זוכר. היא באמת...
פגי הולדן. כלומר, היא סוג של זונה.
אבל, אני מתכוון, הוא יכול היה לקבל כל אחד, בעיקרון, זה מה שאני אומר.
אבל אני לא יודע. סוזן, בלונדינית.
אני לא יודע.
[מנוע אופנוע REVVING]
ובכן, כן, בטח, יכולתי להגיד כמה דברים.
ובכן, לומר לך את האמת, אמרתי כמה דברים.
כן, זה אח שלי.
אבל בצורה מאוד עדינה.
לארי, מה אתה חושב של אנג'לה רגוזו?
היא בסדר. היא לוהטת.
לארי: מַדוּעַ?
היא רוצה שתבקש ממנה לצאת.
תראי, אחותי, אל תנסי לסדר אותי עם אנשים. זה מביך.
בְּסֵדֶר.
על מה אתה חושב דנה דפלקו?
אתה רוצה שאצא עם בחורה אביו באספסוף?
מי אמר שהוא באספסוף? כּוּלָם.
כּוּלָם. כָּך? אתה לא רוצה קצת התרגשות?
יש לי את כל ההתרגשות שאני יכול לסבול. אה, עם מי? עלמת הקרח?
אתה לא יודע על מה אתה מדבר.
אני לא? לֹא.
בְּסֵדֶר.
תודיע לי.
ובכן, זה אף אחד העסק שלך.
אבל, סוזן, היא נראית, אתה יודע, מאוד שביר ועדין, נכון?
ממ-ממ.
אבל כשאנחנו... כשאנחנו...
כלומר, כשאני...
תראה, אני אפילו לא יודע למה אני אומר לך את זה. הפרטים גרפיים מדי.
אבל תן לי רק לומר לך, היא כמו...
היא כמו הר געש.
אתה מתכוון, אנשים מגיעים מקילומטרים מסביב
רק לראות אותה מתפוצצת? חחחחחח.
זה זה? מאוד מצחיק.
כמו הר סנט הלנס? מאוד מצחיק. חה חה חה!
בנאדם, כשהוא אומר לי...
אני אתחתן איתה.
חכה רגע. אתה מה?
"אתה מה?" אמרתי. ואז הוא אומר...
אני אומר לך, אחותי, היא זה.
היא נערת הזהב של חלומותיי. הו, אלוהים.
ועשיתי אחד מאלה:
מה שהתחרטתי עליו מיד, כי, אתה יודע, הוא הביט בי
עם סוג כזה של מראה כלבלב שחבר'ה מקבלים.
אני סתם צוחק. אני צוחק.
היא אפילו לא יכולה לשחק.
כֵּן. כֵּן.
תן לי לספר לך משהו, בסדר? כֵּן.
היא כאילו... היא כאילו, אה, בובת חרסינה עדינה.
לארי, ניסית פעם לנשק בובה? אתה יודע, הם לא מתנשקים בחזרה.
היא כמו אחת מאלה פסלוני חרסינה שאמא אוספת.
היא כל כך טהורה ועדינה
ותמים.
אתה רק צריך להסתכל עליה, ואתה רוצה לטפל בה
לשארית חייך.
כן, אני יכול לראות את זה.
כָּך...
בכל מקרה, אז כשהיא, סוזן, אומר לי...
אם אתה מחפש קריירה באופן פעיל בתחום ההחלקה המקצועית על הקרח...
באור הזרקורים, כביכול.
אני חושב שאתה צריך למקסם התכונות החיוביות שלך.
ממ. בַּטוּחַ. אז מה שאני אומר
האם זה מוסמך מנתח פלסטי
יכול פשוט לחתוך את הקטנים האלה כתמי יופי או פגמי פנים,
איך שלא תקרא להם. אתה תראה כמה טוב יותר היית מרגיש.
ג'ניס: אתה יודע, להגיב על הפנים שלי וכאלה. אני, אתה יודע...?
ידעתי לאן היא הולכת, מיס Fixer-Upper.
אני מאמין שמר גורבצ'וב...
אתה יודע, האיש ש ניהל את רוסיה כל כך הרבה זמן?
אני מאמין שהוא יהיה בשלטון היום אם הוא היה עושה מה שאנשים הציעו
והיה לו הדבר הסגול הגדול הזה הוריד לו את המצח.
[לארי צוחק]
אני מאמין בזה בתוקף.
אני מקווה לראיין אותו. נדון בזה
יחד עם אחרים רלוונטיים יותר דברים בינלאומיים, אתה יודע?
אני אומר לך, אחותי, היא תהיה ברברה וולטרס הבאה.
ג'ניס: אה, זה נכון?
סוזן: ובכן, לברברה יש תכונות רבות להערצה.
מגוון רחב של ידע של אירועים אקטואליים,
וסימפטיה לרגשות של אנשים,
שזו תכונה שיש לכל כך הרבה אנשים שהם מהשכנוע היהודי.
היא לא משהו אחר?
אז כן, זה היה זה.
כלומר, עסקה גמורה, פיניטו.
הוא היה נעלם.
הנקודה היא שלמשל,
קוני צ'ונג, מי נשוי, אני מאמין,
למורי פוביץ', הידוע מראיין, לא אומר,
"שלום, זו קוני פוביץ' עם החדשות." עכשיו, נכון?
ואני לא חושב שהיא תהיה נבוך מזה,
כי היא כבר די אתנית כשחושבים על זה.
או לקחת דוגמה אחרת,
מישהו שאין לו עצם אתנית בגופה.
יש את ג'יין פאולי,
שאני מאוד מתחברת אליו
כי אתה יודע, יש לנו תכונות פיזיות דומות.
למרות שאני לא צריך להיאבק בעיית המשקל כמוה.
והיא גם, למיטב ידיעתי,
מעולם לא זיהתה את עצמה, מבחינת קהל,
בתור ג'יין טרודו,
למרות שבעלה, מר טרודו,
הוא קריקטוריסט בולט מסוג כלשהו,
ולא, כפי שכל כך הרבה אנשים מאמינים, הנשיא לשעבר של קנדה.
אז מה שאני אומר זה:
יש כמה אנשים שלעולם לא יודעים מי הם
או מי הם רוצים להיות עד שיהיה מאוחר מדי,
וזו טרגדיה אמיתית בספר שלי,
כי תמיד ידעתי מי אני ואת מי שרציתי להיות.
תָמִיד.
רוֹזֵן: בְּסֵדֶר. מי רוצה להיות בטלוויזיה? הנה היא.
הִמנוֹן: הו, תראה מי מסתכלת על עצמה.
רוֹזֵן: רק תסתכל על זה. סוזן, תסתכלי שם.
הִמנוֹן: תראה שם. בוא הנה. תסתכל במצלמה.
ארל: רואה? קרול: תראה איזה יקירתי.
רוֹזֵן: הו, מתוקה.
הִמנוֹן: אתה לא יכול להתמקד בזה יותר טוב מזה?
אִשָׁה: וחזרנו עם המשפחות של סוזן ולארי מרטו.
מר סטון.
מר סטון?
בהתחלה, אני חייב להודות שאנחנו...
לא חשבנו על זה יותר מדי, מערכת היחסים.
זאת אומרת, הנה הייתה הבת שלנו, בוגר מכללה.
חטיבת ביניים, כן, אבל עם ציונים טובים ותואר ב...
פיי: עיתונות אלקטרונית.
בְּדִיוּק.
והנה היה הצעיר הזה,
ילד טוב, ברור,
אבל, בכל זאת, ילד שהחינוך שלו היה...
מוגבל לתיכון.
ואני זוכר שאמרתי לה, "דְבַשׁ..."
אני מודאג שאתה לא יודע למה אתה נכנס עם הילד הזה.
אבא, אני כבר לא ילדה קטנה. אני יודע את זה, מותק.
כל מה שאני אומר זה שאנחנו באים מרקע די שונה.
"לכל מה שאתה יודע, המשפחה שלו יכולה להיות מעורבת עם המאפיה או משהו."
[קהל ממלמל]
אני מצטער, ג'ו. אין בעיה, ארל.
פשוט הייתי... לא, לא. לא. אני מבין.
[אישה צורחת]
אה, אני מבין. אָנָא.
כמובן, היא פשוט צחקה עלי.
[צוחק]
אבא, אל תדאג. ובכן, אני צריך לדאוג.
זה מה שאבות עושים.
[♪♪♪]
אם תשאל אותי, הייתי אומר את זה לארי פנה לצד שלה
שבדרך כלל לא תדע היה שם.
זה היה סוג של... מה? אה...
צד פרוע.
ובכן, לא פראי, אבל, אה...
[♪♪♪]
[שניהם גונחים]
פְּרָאִי.
חשבתי שהוא יתחתן... אני לא יודע.
אתה יודע, כאילו, בחורה איטלקית נחמדה.
אבל כמו הבחור בסנדק אומר,
"זאת אמריקה, בסדר?
כור ההיתוך".
בכל מקרה, יום אחד, לארי ניגש אלי. הוא אומר...
אני אגיד לך משהו, פופ. היא הולכת למקומות.
יש לה מטרות. אתה יודע, היא לומדת דברים.
היא שולחת קורות חיים כל הזמן.
הראיתי לך מה היא נתנה לי ליום ההולדת שלי?
JOE: "אתה יכול להיות האחד."
האחד מה?
ובכן, האחד משהו. זאת הנקודה. זה מוטיבציה עצמית.
זה מהבחור הזה בטלוויזיה, המיליונר
עם כל הבתים והיאכטות.
אתה יודע?
נשמע די רציני, לארי. רְצִינִי? פופ, מכרתי את התופים שלי.
מכרת את התופים שלך? כֵּן.
JOE: והוא עשה זאת. הוא מכר את התופים שלו
והוא הסתובב ישר רק בשבילה.
[♪♪♪]
פיי: הצעיף שסוזן לבשה,
היא העתקה מתוך תמונה במגזין.
אותו אחד בדיוק מריה שריבר לבשה בחתונתה.
[לחיצות תריס]
לארי היה, אה... הוא היה כל כך גאה, אתה יודע,
כי סוזן, היא עיצבה את טבעות הנישואין
לגמרי לבדה.
אתה רוצה שאתאר אותם בשבילך?
הם היו עגולים וזהובים.
כלומר, עניין גדול.
לארי: קדימה, סוז, בואי נלך!
אני עדיין לעולם לא אמצא בחור כמוך, אַבָּא.
לארי: סוז.
מַה?
[♪♪♪]
קיבלנו גלויה מסוזן
כל יום זה הם היו בירח הדבש שלהם.
וזה מאוד הפתיע אותנו שהם נסעו לפלורידה,
כי סוזן מעולם לא הייתה אחד לשכב מסביב לחוף.
אבל לארי היה מאוד לשייט ודיג,
ואני חושב שהיא רק רצתה לשמח אותו.
זו גברת קטנה ויפה הגעת לשם.
כן, אדוני.
אנחנו נשואים כבר ארבעה ימים וכן, אה, 18 שעות.
לא הייתי נותן לה מחוץ לטווח הראייה שלי להרבה זמן.
לארי: ובכן, היא לא יכולה ללכת בשמש.
זה לא טוב להשתזף כשאתה בטלוויזיה.
טֵלֶוִיזִיָה? באיזה תוכנית היא נמצאת? ראיתי אותה פעם?
עדיין לא, אבל אתה תעשה זאת.
[♪♪♪]
[דלת נפתחת]
סוזן: היי, מותק.
סוזן.
התגעגעת אליי?
הממ?
חלמת עליי, מותק?
סוזן.
אהמ. זה בטח היה ירח דבש מוצלח למדי,
כי כשהם חזרו, הם היו...
קוֹרֵן. בְּדִיוּק. קוֹרֵן.
JOE: לארי לקח כסף שהוא חסך למקרה שהוא רוצה ללכת לקולג',
הוא הכניס מקדמה על הדירה ההיא בהייטס.
הִמנוֹן: והוא קנה אותה המוסטנג הקטנה והיפה הזו.
אנג'לה: כן. ג'ו: כן.
[צלצול פעמון דלת]
היי. ארל: מה שלומך?
ג'ו: טוב, טוב, טוב. סוזן: תיכנסי.
היי, אמא.
אָדָם: אז חשבת שלארי השתנה הרבה אחרי שהוא וסוזן התחתנו?
לְגַמרֵי. זה היה כמו פתאום, אתה יודע, הוא הלך מוואן חאל
לג'רי וייל בן לילה.
אני לא יודע. לא היה לה... ובכן, היא חשבה שיש לה טעם, אבל...
[אנחות]
ברקטים עם שיפונדה כרישה.
זו המנה שהם מגישים
אצל ג'וני קרסון המסעדה האהובה בהוליווד.
ובכן, היי, אם זה מספיק טוב לג'וני...
[כלי כסף מצפצפים]
ובכן, זה היה איזו ארוחה או מה?
אה.
אני אומר ג'וליה צ'יילדס עדיף להסתכל עליה בחזרה
או שהיא תחפש לעבודה אחרת, הא?
הו, לארי.
ובכן, אני לא אעשה את זה כל לילה.
אני מתכנן להתחיל שיעור התרגיל הזה כך אני יכול להיפטר מכמה קילוגרמים.
מאיפה? הרגליים שלך? חחחחחח.
בטלוויזיה המצלמה מוסיפה חמישה פאונד. אנג'לה: זה נכון?
לא ידעתי את זה. האם ידעת את זה, ג'ו?
לֹא.
אם מדברים על פעילות גופנית, אני חייב ללכת.
לארי: היי. ג'ניס: אני חייבת לעשות חזרות.
יש לי חזרה באיזה אלוהים נורא שעה לאורך כל הדרך בנורווק.
הִמנוֹן: על מה אתה מתאמן, יקירי?
לג'ניס יש עבודה בגליונות הקרח.
הם יוצאים לסיבוב הופעות בספטמבר. היי, אחותי, זה מדהים.
ג'ניס: תוֹדָה.
אני רק אחד מהמקהלה, אתה יודע, עכשיו, אבל...
ובכן, למעשה, אני כן מחליק התערובת האחת הזו.
זה סוג של, אתה יודע, מצדיע לתוכניות טלוויזיה נהדרות.
אני מחליק על החלק של פגי ליפטון מספר ה-Mod Squad, אתה יודע?
פגי ליפטון? כֵּן.
אני זוכה לחבוש פאה בלונדינית והכל, אתה יודע?
הִמנוֹן: כמה מרגש.
ג'ניס: כן, הם מדברים על, כאילו,
ובכן, אולי ספיישל טלוויזיה השנה, אז...
עכשיו, תקשיב. חכו, כולם.
כי, ובכן, יש לנו
הודעה די חשובה לעצמנו לעשות,
ואני חושב מזל טוב מסודרים.
[צועק]
JOE: לארי.
הו, מותק. רגע, רגע, רגע. חותכים, חותכים, חותכים.
זה לא זה.
אתה לא...? לא, אני לא בהריון, למען השם.
אה.
לסוזי יש עבודה. ג'ו: מה?
לארי: ב-WWEN, תחנת הטלוויזיה.
האישה הראשונה שהם שכרו אי פעם. נכון?
נכון.
כן, סוז שלנו בדרך עכשיו,
ושום דבר לא יעצור אותה.
הִמנוֹן: הו, מותק, אני גאה בך.
רוֹזֵן: זה נהדר.
אנחנו גאים בך.
רוֹזֵן: גָדוֹל. גָדוֹל.
סאל: אז מה שלום הזוג הטרי? הו, הם מסתדרים מצוין.
תודה, סאל. כן, ילדים חמודים.
הם לא סתם? כֵּן.
אהבתם את הברקטים? מה?
עם שיפונדה כרישה. זה היה בסדר?
מעולם לא עשינו אותם קודם,
אבל היא הראתה לנו את המתכון הזה בספר, אז, חחח, אין בעיה.
מעולם לא סיפרתי לאף אחד.
אפילו ג'ו.
אז היא לא יכלה לבשל. יש פשעים יותר גרועים,
כפי שכולנו יודעים.
אתה לא אף אחד באמריקה אלא אם כן אתה בטלוויזיה.
בטלוויזיה אנחנו לומדים על מי שאנחנו באמת,
כי מה הטעם לעשות משהו שווה
אם אף אחד לא צופה?
ואם אנשים צופים, זה הופך אותך לאדם טוב יותר.
תתחתן איתי. מרי, תגידי כן.
חשבתי שהיא כזאת אלה מסוג כלשהו.
כמו ליידי די לפני שהיא זרקה את הנסיך
והלך לנודיסט והכל.
סוזן קנתה לי את השמלה הזו, שאני מקווה שיתאים מתישהו.
[אישה לועגת]
סוזן מרטו הייתה בן אדם יפה
עם חלומות ו"שאיפות" אמיתיים.
[♪♪♪]
סוזן נהגה לומר, "ההזדמנות תמיד דופקת.
אם אתה לא מקשיב, מפרקי האצבעות שלו כואבים,
והוא עובר לבית אחר."
משהו כזה.
היא אמרה את זה אפילו בירח הדבש שלה
היא ביקשה ללארי לקחת אותה למלון הזה
בפלורידה שם היה הולך להיות מוסכמה מסוג זה
מכל אנשי הטלוויזיה הגדולים האלה
שהיא קראה עליו במגזין.
מה, כמובן, היא לא סיפרה ללארי, כי היא לא רצתה
אולי לפגוע ברגשותיו על עיסוקה בקריירה שלה
בזמן שהם התחברו מינית, כִּביָכוֹל.
אָדָם: אז הכתב הגרמני אומר לעורך ההונגרי,
[במבטא גרמני] "כמובן שהיא תמיד מחייכת.
היא מקבלת פקס לפחות 10 פעמים ביום." בום!
[קהל צוחק ומוחאים כפיים]
[בקול רגיל] תודה לך. תודה לך.
אני יודע שזו בדיחה מטופשת,
אבל זה כן ממחיש התזה המרכזית שלנו היום,
שזה "כאן ועכשיו ב- עידן המחשבים שזזים במהירות."
זה ה...
[♪♪♪]
בעידן המחשבים המהיר שלנו,
זה המדיום של הטלוויזיה
שמתחבר יחד הקהילה הגלובלית שלנו.
וזה ה...
זה עיתונאי הטלוויזיה המשמש כשליח,
מביא את העולם לתוך הבתים שלנו
והבתים שלנו לעולם.
תודה לך.
תודה רבה.
[קהל מוחא כפיים]
תודה רבה.
גבר 1: הנקודה היא, מיס... אֶבֶן.
מיס סטון. סוזן.
סוזן סטון. זה שם טוב.
עכשיו, זה שם אתה יכול לזכור.
הנקודה היא, סוזן,
אם אתה רוצה את זה מספיק אתה תקבל את זה,
אבל אתה צריך ממש לרצות את זה.
אתה חייב להיות מסוגל לעשות דברים שאנשים רגילים לא היו עושים.
ממ. אתה רואה מה אני אומר?
הממ. אני חושב שכן.
מה דעתך על עוד אחד כזה?
אה, אממ... אני לא יודע על זה. מוֹתֶק?
מלצרית: כן. תן לנו עוד אחד מסביב, בסדר?
בְּסֵדֶר. אה, אה.
בכל מקרה, כשהייתי ברשת,
הייתה בחורה זו מכמה תחנת 10 וואט במערב התיכון
איפה היא עשתה את מזג האוויר.
מזג האוויר.
[סניקרס]
אז היא מגיעה לניו יורק
בדונה קארן הכי טוב שלה התלבשות להצלחה,
שיער בלונדיני מסודר בטוויסט צרפתי,
וקלטת אודישן בתיק דמוי עור שלה,
יחד עם מכתב היכרות ממנהל התחנה שלה.
וזה אומר,
"בבקשה תן את שלך שיקול רציני ביותר
לנושא המכתב הזה".
מיס פלוני.
"מי בעל אינטליגנציה מתונה,
שיש לו קצת ניסיון בשידור,
ויותר חשוב,
מי יכול למצוץ לך את הזין עד שהעיניים שלך קופצות."
[מתנשפים וצחוקים]
[צ'רטלינג]
[מצחקק]
ואתה יודע מי זאת הבחורה הזאת היום
WHO?
[לוחש באופן לא ברור]
[GASPS]
האם זה נכון?
זה נכון.
והנה בא החלק הטוב ביותר.
כֵּן? MAN 2: זה החלק הכי טוב.
לפני כ-10 שנים, אני ב איזה ועידת טלוויזיה איפשהו
ואני נתקל במנהל התחנה הזה
ואני מברך אותו על כישורי כתיבת המכתבים שלו.
והוא לא יודע על מה אני מדבר.
[אישה צוחקת]
למה הוא לא?
כי, מתוקה, הוא לא כתב את המכתב.
אה. אה, אה.
אה. מי עשה?
היא עשתה זאת. היא כתבה את זה בעצמה.
אה.
אה, אני מבין.
זה טוב, לא? גבר 2: אני אוהב את זה.
[גבר 2 ואישה מצחקקים]
[צוחק]
אני צופה בתוכנית שלך כל הזמן. גבר 2: כולם עושים זאת.
אז, אה...
מה אתה חושב, סוזן?
מַה...?
מה אני חושב על מה?
טוֹב...
[דלת נפתחת]
סוזן.
[♪♪♪]
סוז.
היי, מותק. סוז.
איפה היית?
לא יכולתי לישון.
כשהוצאתי את השלט ליום שישי חגיגי,
חשבתי שאני אתראיין נושרים מהתיכון
למי לא היה אכפת ללכת לקניון ואיסוף סופגניות
וריקון המאפרות. דבר כזה.
וכאן אנחנו נפגשים לראשונה כנופיות.
זה מה שג'ורג' ואני התקשרה לסוזאן.
[אד צוחק]
אה, לא בפניה, כמובן.
[♪♪♪]
מר גרנט, אני האישה אתה מחפש.
שמי הוא סוזן סטון מרטו,
אבל אני, אממ, מתכנן להשתמש בסוזן סטון כשם המקצועי שלי.
הייתי רוצה שתסתכל קורות החיים שלי,
אילו פרטים גם את הרקע החינוכי שלי
וההפניות שלי בתחום התקשורת.
מר גרנט, אני יכול להבטיח לך הבטחה חגיגית
שאני אהיה מסור ומחויב לעבודה זו.
וואו. תחזיק מעמד שנייה, סוזן.
אנחנו רק מחפשים מישהו כדי לענות על הדואר, לרוץ שליחויות.
שכר מינימום, ללא הטבות.
אה, כסף לא הדאגה העיקרית שלי, מר גרנט.
אני רק רוצה הזדמנות לתרום משהו.
אני חושב שתמצא שיש לי מאוד רעיונות חשובים על תכנות.
וואו, וואו. לֹא.
אתה לא שומע מה אני אומר. תסתכל סביבך.
זאת אומרת, סוזן, אנחנו מדברים תחנת כבלים מקומית כאן.
הו, אני רק רוצה הזדמנות להכניס את הרגל שלי בדלת.
כל אחד צריך להתחיל איפשהו.
אתה יודע איפה אדוארד ר' מורו התחיל?
לא. לא, אני לא.
לֹא.
לא. ובכן, גם אני לא סתם. אבל אני לא חושב שזה היה בראש, אתה? הממ?
אני גר רק חמש דקות משם מכאן.
אני אהיה מוכן ולהוט
להגיב לכל חדשות חירום שאתה שם מולי.
אה...
מר גרנט, זה חלום היה לי כל חיי.
אני אעשה הכל כדי לקבל את העבודה הזו. דָבָר.
זה השותף שלי, ג'ורג'.
אה.
שמחתי להכיר אותך, ג'ורג'.
ובכן, נחשוב על זה.
אני מאמין שהנכסים שלי...
היי, אמרתי שנחשוב על זה.
ואנחנו נעשה. בְּסֵדֶר.
בְּסֵדֶר? תודה לך. תודה לך. תודה לך.
בְּסֵדֶר.
[♪♪♪]
אני מאמין בזה בעידן המחשבים המהיר שלנו
המדיום של הטלוויזיה הוא זה מצטרף יחד לקהילה העולמית,
וזה עיתונאי הטלוויזיה המשמש כשליח,
להכניס את העולם לבתינו והבתים שלנו לעולם.
זה תמיד היה החלום שלי להפוך לשליח כזה.
אני מסתכל אליכם, רבותי, עכשיו
להפוך את החלום הזה למציאות.
ישוע המשיח.
כנופיות.
פאקינג גנגבאסטרים.
[שניהם צוחקים]
[זמזום אזעקה]
לארי: היי.
היי, תחזרי למיטה. אני חייב ללכת לעבודה.
קדימה, 10 דקות. אני חייב ללכת.
חמש דקות. אני חייב לשים את הפנים שלי.
קדימה. שים את פניך עליי. שתי דקות.
קח את היד שלך.
[נִבִיחָה]
סוזן: בוא, וולטר.
הכלב היה דבר קטן וחמוד, עכשיו הוא לא היה?
היא פשוט הייתה משוגעת על הכלב הזה.
אנג'לה: זה היה יקירי.
[צלצול פעמון דלת]
[GASPS]
[סוזן צווחת]
אה, שלום.
[מנוע אופנוע REVVING]
[אופנוע נוסע]
היא קראה לזה וולטר אחרי וולטר, אממ...
זה קרונקייט? הבחור שהיה פעם בטלוויזיה.
אני חושב שהוא היה של דן ראתר דוד או משהו
זה היה כמו כדור שיער שהקיא על ידי איזה שד מהגיהנום.
לא היה הרבה מה לעשות.
רוב הזמן היא פשוט ישבה שם ועבדה על התיק שלה.
קובץ הרעיונות שלה.
היו לה כל כך הרבה רעיונות.
[♪♪♪]
זו המצגת על הרעיון הזה איתי הולך לבתי קולנוע,
מדבר עם האנשים שיוצאים לראות מה הם באמת חושבים.
ממש, אממ, אהמ,
vox populi, אם אתה מכיר את המונח.
הנה התזכיר על זה של הילדים להראות איתי כמארחת
והחיות החיות באולפן.
אם תוכל להסתכל על זה הלילה. תן לי את המחשבות שלך בבוקר.
כמה עמודים מתאר את המושג הזה
לראיון אזרחים רגילים, כמו דוורים,
משמרות מעבר בית הספר,
להודיע ​​לאזרחינו באיזה סוג של שירותים עומדים לרשותם.
לאחר מספר חודשים, היא לבשה אותי.
נתתי לה לעשות דיווח מזג האוויר בערב, שבה היא הייתה בסדר.
עם ההכנה שהיא השקיעה בזה,
אפשר לחשוב שהיא כזו מכסה יום D. חה חה חה.
ג'ורג': שש, חמש,
ארבע, שלוש,
שניים, אחד.
אתה על.
ערב טוב ממרכז מזג האוויר של WWEN.
מרכז מזג האוויר?
המערכת הכבדה ציפינו
[בטלוויזיה] יורד מצפון לא יופיע אחרי הכל,
בגלל מערכת הלחץ הגבוה
הולך לנוע עד צפונה.
הטמפרטורה להלילה יישאר קריר בצורה לא עונתית
עם כתמי ערפל בבוקר וכנראה...
היי, קדימה. בוא נעשה קצת שקט כאן.
הרוחות הן בגובה שבעה עד 10 מיילים לשעה והזריחה תהיה בשעה 6:12.
זה הכל בשבילך דיווח מזג אוויר עדכני.
זה ה-WWEN שלך איש מזג האוויר אומר
אני אהיה איתך שוב מחר בערב, גשם או שמש.
[מוזיקת ​​נושא משחק בטלוויזיה]
אף פעם לא ממש פגעתי בתחת של חולדה על מזג האוויר
עד שהכרתי את גברת מרטו.
עכשיו אני לוקח את זה מאוד ברצינות.
אם יורד גשם
או שיש ברקים או רעמים
או אם יורד שלג,
אני חייב לנתק.
אָדָם: אה... הממ...
אה, נכון. מִצטַעֵר.
[של פצצת ציפורניים משחק "מבזבז"]
♪ אין יותר ערכים ♪
♪ אין לאן לפנות מבזבז ♪
♪ ממש עליך ♪
♪ בזבוז ♪
♪ סובל יותר, מישהו עדיין ♪
♪ נמצא שחרור נעול ♪
♪ ממש עליך ♪
♪ בזבוז ♪♪
[דיאלוג בלתי נשמע]
האורחת של היום, גברת מרטו,
הוא נציג של המקומיים שלנו תחנת טלוויזיה, WWEN.
סוזן: כתבת בשידור. אני מצטער?
ובכן, בעצם, אני כתב בשידור.
ובכן, זה בסדר.
בכל מקרה, גברת מארטו שאלה לדבר איתך כמה מילים,
ואני יודע את זה בזמן שאני לא אתה תיתן לה את מיטב תשומת הלב שלך.
הנה תשומת הלב הטובה ביותר שלי.
[תלמידים צוחקים]
אמרת משהו, ראסל?
לא, מר פינלייסון, לא עשיתי זאת.
אני לא.
[הדלת נפתחת ואז נסגרת]
ובכן, קודם כל, אני רוצה להודות לכולכם
על שהרחיב לי את האדיבות מזמנך ותשומת הלב שלך.
יש לי משהו להאריך.
[תלמידים צוחקים]
ואני רוצה לומר שאני מקווה שכולכם תתרגשו באותה מידה
על הפרויקט אני כאן להציע לך נישואין כפי שאני.
קודם כל אני רוצה לשאול
האם מישהו מכם באמת אי פעם היית בטלוויזיה בעבר?
לא סופר את הסרטון הביתי, כַּמוּבָן.
אַף אֶחָד לֹא?
[RUSSELL SLURPING]
הייתי.
[תלמידים צוחקים]
סוזן: איך קוראים לך? לידיה מרץ.
ואיך זה קרה שהגעת להופעה הזו?
אה, זה היה למטה ב- Benson's Electronics.
יש להם מצלמת וידאו זו בחלון
וכשאתה עובר ליד הם מצלמים אותך.
[תלמידים צוחקים]
ובכן, לידיה, זה עלול להגיע כהפתעה,
אבל ככה חלק מהרוב שלנו אישים מפורסמים התחילו.
רק לראות איך הם נראים, בְּמִקרֶה.
האם זה נכון? בְּהֶחלֵט.
עכשיו, אני מפיק סרט תיעודי בטלוויזיה
על ילדים בדיוק כמוך,
כי מדובר בבני נוער כמוך
שהם העתיד של האומה שלנו.
ואחרי הכל, הייתי פעם נער בעצמי פעם,
עוד בימי החושך. אה, אה.
אז הייתי רוצה לברר על דרך החיים שלך.
איך אתה מרגיש על החינוך שלך,
איך אתה מרגיש לגבי דברים כמו לחץ חברתי,
איך אתה מרגיש לגבי סמים,
אממ, מוזיקת ​​ראפ.
כוס?
[תלמידים צוחקים]
האם אנחנו צריכים לקבל תלושי אישור מההורים שלנו על זה?
לא. לא, זה לא יהיה נחוץ.
היי, מתי האנשים שלך למדו לקרוא ולכתוב?
היי, קרא את זה, חרא.
[סטודנטים נאנקים וצחוק]
בְּסֵדֶר. בְּסֵדֶר.
[תלמידים מפטפטים]
בסדר, בסדר, בסדר.
אני הולך לשים את הרשימה הזו על לוח המודעות שלך.
וכל אחד מכם שחושבים על הפרויקט הזה
יהיה משמעותי באותה מידה כפי שאני יודע שזה יכול להיות
פשוט שים את השמות שלהם על זה.
וגם הייתי רוצה להודות לכולכם
[פטפטת עצירות]
לעניין שלך.
הכל הסתדר אז? כֵּן.
ובכן, אז בואו ניתן גברת מארטו תודתנו
ומחיאות כפיים סוערות.
תודה לך. תודה לך.
[פעמון בית ספר מצלצל]
הירשם.
[של פצצת ציפורניים משחק "מבזבז"]
סוזן.
אף פעם לא ממש נרשמתי לכל דבר לפני
מלבד צהרונים תוכנית שומרי משקל,
שבכל מקרה התבקשתי לעזוב כי הם אמרו שאין לי מוטיבציה
ובגלל שעליתי 11 קילו בעוד שלושה שבועות.
אבל זה היה שונה, כי התברר שכן
הדבר החשוב ביותר אי פעם עשיתי.
[מקשקש]
FINLAYSSON: עכשיו, הנה כמה עצות, ראסל יקירי.
גברת מרטו הנחמדה הזו נשואה לילד
שאביו הוא עמוד תווך הקהילה האיטלקית-אמריקאית,
ואם ידע איך העלבת
כלתו האהובה היחידה,
הוא היה עושה שיחת טלפון אחת
ואדם יופיע באמצע הלילה ולהפוך אותך לסריס.
אתה יודע מה זה סריס, ראסל? כמובן שאתה לא.
אבל אתה יכול למצוא את זה במילון.
אם אתה לא יודע איך לאיית את זה, לחפש את זה
תחת "פלאים חסרי אגוזים".
אז אני חושב, חייבת להיות דרך פשוטה
כדי שתמציא את זה לגברת מרטו
על ההתנהגות הפוגענית שלך.
מה אתה חושב? הממ?
וואו, סריס.
♪ סובל יותר, מישהו עדיין ♪
♪ נמצא שחרור נעול ♪
♪ בנוי גבוה ♪
♪ ממש עליך ♪
♪ בזבוז ♪♪
אני חייב לומר שהצוות ב-WWEN
הגיב בהתלהבות מוחלטת לפרויקט שלי
ונתן לי תמיכה מצוינת
גם מבחינה עריכה וגם מבחינה טכנית.
אני חושב שהם יכלו לחוש מִיָד
עליתי על משהו חשוב במובן סוציולוגי.
היא בטח הקליטה אלוהים יודע כמה מאות שעות
עם שלושת הילדים המטומטמים האלה
מי, ממה שראיתי, יהיה מאבק גדול
רק מדקלם את ימי השבוע בסדר הנכון.
תשכח מהתובנות החברתיות.
הנה, אני אראה לך.
[גרון נקי]
זה פרויקט בני נוער מדברים החוצה, הקלטת אחת, קח אחת.
ג'ימי: לא, לא, לא.
אני סוזן סטון ואלו הם...
בסדר, עכשיו, בוא נגיד משהו באופן כללי על עצמנו.
לידיה: כאילו מה?
כאילו מה אתה מתכנן לעשות עם העתיד שלך, לידיה?
[רוסל הוקס וספיטס]
אין לי בדיוק תוכנית.
סוזן: ובכן, אתה חייב שאיפות מסוג כלשהו.
מַה? חלום, מטרת חיים.
ראסל: אני יכול להגיד לך את מטרת החיים הגדולה של לידיה.
כֵּן?
זה לזיין ה-New Kids on the Block.
זה שקר מלוכלך. ראסל.
אני לא רוצה לשמוע שפה ככה. זה פוגע,
וזה לא מתאים לשידור תחת תקנות ה-FCC.
יש לך את זה? כֵּן.
לידיה: בכל מקרה, זה היה מוטלי קרו.
בסדר, לידיה.
לידיה: רק לידיעתך. מה איתך, ג'יימס?
ג'יימס?
ג'יימס.
הא?
אני חושב שהבנת את הנקודה שזה לא, "מייק וואלאס, תאכל את הלב שלך."
אבל אני חייב לומר מעולם לא ראיתי יותר התמדה.
אני, אה... אמרתי לה פעם...
מַה לְגַבֵּי...? מה לגבי שנקרא לזה לילה?
אה...
רק צריך להשיג את הסליל הזה ניקה.
שעה, אולי שעתיים. לך קדימה. אני אנעל.
אין לך את הבעל הנחמד הזה מחכה לך בבית?
ובכן, הוא יודע כמה זה אומר לי.
הוא עובד במשרה מלאה במסעדה של אבא שלו, אז הוא חוזר הביתה ממש מאוחר.
ובכן, סוזן, אני בהחלט מרחם האדם שאומר לך לא.
אף אחד אף פעם לא עושה.
[♪♪♪]
למה אתה קושר אותה שוב?
למה היא קשורה שוב?
אִשָׁה: פשוט תעזוב אותה בשקט.
תתיר את עצמך.
תעזוב אותה בשקט. אם היא בורחת...
MAN [בטלוויזיה]: כפי שאומר הכתוב, אלוהים הוא האור.
ג'ימי: אוץ'. פאקר. והאור הזה, חברים, הוא גן עדן.
גן עדן מחכה לך.
סוזן: ג'יימס?
ג'יימס.
תראה, אף אחד אף פעם קראו לי כך בעבר.
כל מה שמישהו אי פעם התקשר אליי היה
ג'ימי או ג'ימבו או דברים אחרים.
אמא שלי אמרה לי כי קראו לי ג'ימי
אחרי כוכב הקולנוע הוותיק הזה היא אהבה
בשם ג'ימי דין.
אֲבָל...
ובכן, כשמישהו אי פעם שאל אותי, תמיד אמרתי שקוראים לי ג'ים
אחרי ג'ים מוריסון מהדלתות,
כי אתה יודע,
היו לו חיים מהסוג הזה,
כאילו, סתם לטייל וכתיבת שירים שלו
ושנשים מתחננות אליו לעשות להם את זה,
אפילו לקחת את שלו, אה...
איבר על הבמה.
מסוג החיים שאני תמיד חשבתי שהייתי רוצה לקבל.
ראסל: אני בטוח שהוא מקפיץ אותה כל הזמן, אתה יודע?
כמו אחרי ארוחת הערב, פשוט באנג, ממש על שולחן המטבח.
פאקינג במהלך הערב.
כֵּן. אולי שניהם.
הכלבות הרזות האלה, הם לא יכולים לקבל מספיק מזה, אתה יודע?
הם תמיד רוצים את זה. זו עובדה רפואית.
ג'ימי: כֵּן.
ראסל: זה בגלל העצבים בגוף שלהם כולם צרורים במחטף שלהם.
אתה יודע למה אני מתכוון? הם בסדר שם למעלה, אז כולם מטורפים.
אני לא חושב שזה נכון.
מה אתה, רופא?
היא אדם נחמד לחלוטין.
אתה חושב שהיא תכריח אותך כוכבת קולנוע גדולה, הא, לידיה?
רק כדי להיות בטלוויזיה יהיה משהו נחמד.
זה יהיה משהו אחר.
קיבלתי משהו אחר בשבילך כאן, בסדר?
אתה חזיר מגעיל. כֵּן.
[חרחור]
[הזכוכית מתנפצת]
אתה יודע מה עלינו לעשות? אנחנו צריכים לקבל קצת כסף החוצה ממנה.
מה גורם לך לחשוב שיש לה? מה, אתה מחרבן אותי?
בעלה, מר פאקינג-ביג-קוק,
הבעלים של פאקינג מסעדת גינאה, בְּסֵדֶר?
תראה את המכונית שהיא נוסעת בה. תסתכל על הציפורניים המזוינות שלה.
ציפורניים גדולות, אדומות, מפוסלות, מבריקות.
יש לה הרבה כסף. זה חומר כלבה עשיר.
כן, אולי.
אתה חושב שהיא כזו של חרא חם, נכון?
היא רק נראית... מַה?
לְנַקוֹת.
בסדר, קדימה. הם מוכנים. לארי, לארי, לארי.
ילדים, תפסיקו עם זה.
אנג'לה: זו תלבושת ממש יפה, מותק.
תוֹדָה.
היי, סוז. אתה רוצה אחד כזה? לא, תודה.
לֹא? מה עם אחד כזה? אתה הולך לבריכה.
לא, תודה. אנג'לה: אה-ה-הה.
בטח שזה נהדר עם הילדים האלה. הוא חייב להפסיק לאכול זבל.
הוא מקבל צמיג גומי סביבו כמו איזה זקן.
הוא יהפוך לאבא נפלא יום אחד.
הוא קורא להם ידיות אהבה. אני קורא להם מטומטמים.
מה איתך? לִי? אתה חושב שאני נראה שמן?
לא. מה עם הרעיון של ילדים?
לזה אני מתכוון. ובכן, אני אוהב ילדים.
אני ממש אוהב אותם,
אבל אישה בתחום שלי עם תינוק יש שתי מכות נגדה.
תגיד שאני בניו יורק, נכון... ניו יורק?
ובכן, למשל. ופתאום קוראים לי בשליחות חוץ כלשהי
כמו חתונה מלכותית או מהפכה בדרום אמריקה.
אתה לא יכול לברוח מהמקום למקם עם הצוות שלך
ולקיים ראיונות רציניים עם בטן גדולה ושמנה.
או תגיד שכבר ילדת את התינוק, ויש לך את הבלוק הזה,
הציצים האלה עד לכאן.
אוף. זה פשוט כל כך גס.
[ילד צועק באופן לא ברור]
היי, זהירות. היי.
[לארי BELCHES]
לארי: סליחה. הממ. נֶחְמָד.
אתה נהנה?
ובכן, אני רוצה לצאת מהשמש.
אני צריך ללכת להכין את ההופעה שלי.
בטוח הייתי רוצה יש כמה מהם מסביב לבית.
מה את חושבת, סוז?
סוז. מה אתה חושב?
אני חושב שאם היית רוצה בייביסיטר, היית צריך להתחתן עם מרי פופינס.
[דלת נפתחת]
היי, אד. תתעורר, ג'ורג'.
בוא נכה בזה.
[מוזיקת ​​נושא מתנגנת בטלוויזיה]
שלום לכולם.
זו סוזן סטון עם שעות הלילה המאוחרות שלך, לחתום על דוח מזג אוויר
ממרכז מזג האוויר של WWEN.
אני לא חושב שאני צריך לספר לך שהיום היה חם.
הכספית הישנה הזו הגדלה עד 91.
זו טמפרטורה שוברת שיא לתאריך זה.
מחר מבטיח להיות עוד מאותו הדבר,
עם מספרים רלוונטיים למעלה בשנות ה-90
לחות שתתאים, ואולי רק רמז של משב רוח או שניים.
[♪♪♪]
לא יעזור הרבה עם החום הזה, סוג החום
שגורם לי לרצות תפנה לחור השחייה הזה עם ידידי ג'יימס,
להסיר הכל, כולל התחתונים שלי,
שאתה יכול לראות דרכו בכל מקרה,
לתקוע את הלשון הרכה והורודה שלי בפיו,
החלק את ידי למעלה החלק הפנימי של רגלו
עד שהוא כל כך חם שהוא מתהפך עליי,
ואני צועק, "ג'יימס," את שמו.
ג'יימס.
מה אתה עושה לי
עם הגדול, השמן, הקשה שלך...?
[מצפצף בטלוויזיה]
הו, ישו.
[גנחות]
תקשיב לי, לארי. בְּסֵדֶר.
[♪♪♪]
אז היא מסיימת הדוקודרמה הקטנה שלה,
לא משנה מה זה לעזאזל. היא שולחת את זה למישהו בניו יורק,
ובזמן שהיא מחכה לתשובה,
אתה צריך, לסלוח על הביטוי, להפיל אותה.
תפיל אותה ואז...
וואו, וואו. וואו. לוס אנג'לס? מה עושה לוס אנג'לס קשורה לזה?
קורס במה?
מדיה מתקדמת?
שטויות מתקדמת, לארי.
תראה, אני מצטער. אתה אח שלי, בסדר?
אני יודע שאתה אוהב אותה ו אתה רוצה שהיא תצליח וכל זה,
אבל לפעמים, בנאדם, אתה פשוט צריך להגיד לא.
למה אתה מתכוון, איך? לא, ככה.
MAN [בטלוויזיה]: מגיע מימין למפתח, זורק זריקת הוק.
זה טוב!
והתוצאה שוב שוויונית כאן במחצית הראשונה בארמון.
עם הכדור, סקיטר ג'ונס מביא את הכדור ל...
לארי: סוזן? - מעבר הקפצה ל-Meadows...
כֵּן? זריקה בדרך, בינגו!
משחק לא ייאמן.
מה אתה עושה?
רק יושב פה, מחכה לך.
לארי, ביקשתי ממך בבקשה הרחיקו את הרגליים משולחן הקפה.
אנחנו חייבים לדבר על כמה דברים, סוזן.
איזה סוג של דברים?
אני חושב שאתה יודע איזה סוג של דברים.
לא. לא, אני לא.
לארי, זה לא יכול לחכות עד מחר? אני ממש עייף.
לֹא.
מַה?
לא, אני לא חושב שזה יכול לחכות. לֹא.
[♪♪♪]
לְהִתִיַשֵׁב. אנחנו הולכים לדבר על החומר הזה.
העניין הוא שאני חושב שהשגנו העתיד הגדול הזה לפנינו.
אני רק רוצה לוודא ששנינו להבין מה סדר העדיפויות.
אני חושב שפופ ירשה לי לקחת על עצמו את ניהול המסעדה.
וקיבלתי הרבה רעיונות מרגשים,
כמו להציג כמה פריטי תפריט חדשים
ולהביא כמה מוזיקה חיה בסופי שבוע
ואולי... אולי אפילו לילה אחד בשבוע,
בית פתוח עבור זמרים וקומיקס מקומיים,
אשר אתה, עם רקע הטלוויזיה שלך, אתה יכול לעזור לי עם.
אתה יודע, אולי ירי במעשים
ואז אולי מוכר את הקלטות,
שתוכל לערוך בעצמך, בחזרה למבצעים.
דיברתי עם האנשים שלי על זה, והם חשבו שזה יהיה רעיון מצוין.
רעיון נהדר. בֶּאֱמֶת.
ותאמין לי, סוז, אני לא מוכר בחסר מה אתה עושה עכשיו.
אני מתכוון, דברים של דוחות מזג האוויר,
שבו אתה ממש טוב.
אבל בואו נודה על עובדות.
זה כנראה לא הולך
להוביל לכל הצעות רשת גדולות.
עכשיו, בדרך הזו,
אנחנו יכולים לעבוד ביחד בשני התחומים שלנו,
עושה איזו משפחה אמור לעשות.
משפחה, זה מה אני מדבר על, סוז, הא?
מה אתה חושב?
אממ...
[♪♪♪]
אני אחשוב על זה.
נכון שהכביש בעלי ואני בחרנו להמשיך
היה סלול עם הרבה מהמורות מהירות.
לארי אמר שהוא לעולם לא יעמוד בדרכי, מה שקרה.
אבל המילה "כישלון" אינו חלק מאוצר המילים שלי.
המחויבות שלי לקריירה שלי או הנישואים שלי, או מה שלא יהיה,
תמיד היה 110 אחוז.
לא משנה כמה מהר גדלתי בייעוד שלי, לעולם לא אשאיר את לארי מאחור.
המילה "גירושים" מעולם לא הוזכר.
[♪♪♪]
טא-דה. מה אתה חושב?
אה. וואו. אוהבים את הצבע?
כֵּן. זה לא גורם לי להיראות שמנה?
לֹא. אני חושב שאני הולך לקבל את זה.
הו, ישו. חחחחחח. מר מארטו הולך ל...
מר מארטו? Pfft. כן, נכון.
תן לי לספר לך משהו, לידיה.
לא. לא, אתה לא תבין. אולי הייתי עושה זאת.
[לגלג]
ובכן, אתה מתבגר, אתה יודע?
אתה חושב שהכל הולך להיות כמו אגדה.
כאילו את היפהפייה הנרדמת ו בא הנסיך הקסם הזה.
והוא מסתכל עליך וזה לילה.
והוא מחייך אליך ומנשק אותך.
כן, אני מכיר את הסיפור הזה.
ואז...
ואז אתה מתעורר,
וזה אור יום,
ואתה מסתכל עליו.
זה רק כשאתה עובד כל היום, מנסה לשכלל את עצמך
וליצור משהו משמעותי, אתה מצפה לתמיכה.
מישהו אומר, "עשיתם צילום טוב?" או "איך העריכה?"
או משהו בסגנון הזה?
אני מניח שלא.
לֹא.
כלומר, הנקודה היא,
לארי הוא בחור נחמד, אתה יודע,
אבל הוא פשוט לא יודע משהו בטלוויזיה.
בוא נסתלק מכאן.
גברת מארטו קנתה אותי הרבה דברים נחמדים,
כמו צמיד הקרסול הזה, לְמָשָׁל.
וגם בקבוק של בושם יקר אמיתי.
"ריח", היא קראה לזה,
שאני שומר לאירוע מיוחד.
אף אחד מעולם לא באמת קנה לי דברים בעבר
חוץ מהחבר של אמא שלי, צ'סטר,
מי קיבל אותי ליום ההולדת שלי כשהייתי בן 12,
בקבוק של משהו שנקרא שמן גוף גן עדן,
שלדבריו יהיה טוב לעור שלי
ואת מה שהוא רצה להראות לי איך להשתמש,
מה שנתתי לו לעשות.
הוא עשה דברים אחרים לזמן מה.
כשהייתי בן 13, קיבלתי את המקרה הקל הזה של T.B.
והוא לא כל כך התעניין יותר.
אתה רק צריך לחסום את זה מחוץ לזיכרון שלך,
כמו איזה סרט טלוויזיה מפחיד איפה אתה מחליף ערוץ
ואתה מעמיד פנים כאילו זה מעולם לא קרה.
כל העניין יהיה כמו חלום רע.
כן, בכל מקרה, אמא שלי שומרת האקדח הזה חבוי בארון שלה
בגלל הכל הרוצחים שושטי מין בסביבה.
ופעם אחת, אמרתי לו אם הוא לא עזב אותי לבד,
הייתי מוציא את זה והייתי יורה בו.
כלומר, הוא לא נתן לי עוד צרות או משהו.
עכשיו אני מניח הלוואי לא סיפרתי לה את כל זה
כי אולי זה העלה כמה רעיונות בראש שלה או משהו.
אני לא יודע.
רק סיפרתי לה דברים מעולם לא סיפרתי לאף אחד, כי היא הייתה חברה שלי.
היא הייתה החברה האמיתית היחידה שלי.
לאן אתה הולך?
הו, אמרתי לך, מותק.
פופ ואני עולים לתערוכה בפריפורט.
אנחנו יוצאים מהמסעדה. אמרתי לך.
כֵּן. יָמִינָה. יָמִינָה.
תראה, אתה הולך להיות בסדר? בַּטוּחַ.
סוז, תחשוב על זה על מה דיברנו
הייתי.
זה נהדר, מותק, כי אני מאמין
יש לי כאן משהו זה באמת יעבוד.
ואתה יודע את מי אני רוצה איתי לצידי, נכון?
WHO? WHO? הילדה הכי טובה שלי, זה מי.
הגברת הקטנה והיפה שלי.
תראה, השארתי את הטלפון מספר על המקרר.
ואל תשכח לנעול את המוסך.
סוזן: ביי.
[דלת נסגרת]
[♪♪♪]
[מנוע רכב מתחיל]
[מכונית נוסעת]
[גניחות]
[מנוע רועם]
[צלצול פעמון דלת]
היי.
אתה יודע על מה אני חושב, לארי?
למה שלא נשיג קצת מלאכותי צמחים למסעדה?
רעיון טוב.
אנחנו לא צריכים להשקות אותם.
בְּדִיוּק.
[של אנשי קש "כנפיים של תשוקה" משחק על רמקולים]
סוזן: קדימה, לידי.
אני לא יכול לעשות את זה, גברת מרטו.
כן, כמובן שאתה יכול.
אתה רק צריך לתת החוש הטבעי שלך של קצב להשתלט.
♪ שום דבר לא בסדר ♪
אני לא חושב שיש לי אחד כזה.
כן, היא באמת מסריחה מזה. סוזן: הנה.
צפה בי. צפה בי.
שמור על המותניים שלי.
אתה יכול לעשות את זה.
אתה לא יכול?
[מצחקק]
אני לא יכול לעשות את זה. סוזן: כמובן שאתה יכול.
אתה רק צריך לזוז. תזיז את הגוף שלך.
קדימה.
קדימה. לְהִרָגַע.
לְהִרָגַע. אתה כמו מקל.
אני לא יכול לעשות את זה. הזיז את הירכיים שלך.
לא, אני צריך לשבת. זֶהוּ... זה גורם לי להרגיש מצחיק.
קדימה, ג'יימס.
אהה.
סוזן: קדימה.
כאן.
♪ כן, כן, כן ♪♪
[ג'ימי מצחקק]
סוזן: קדימה, ג'יימס.
אני רוקד.
סוזן: לידי?
כֵּן?
האם תעשה לי טובה ענקית?
בַּטוּחַ. מַה?
וולטר לא יצא כבר שעות.
האם היית לוקח אותו לטיול מסביב לבלוק?
כֵּן. בַּטוּחַ. סוזן: אני הולכת לעלות למעלה.
תוריד את הסוודר שלי.
ממש חם פה. כֵּן.
סוזן: כשאתה חוזר, אני אסדר לנו משהו לאכול.
בְּסֵדֶר.
אה, ולידי?
אל תיתן לו לחזור עד הוא עשה את העסק שלו, בסדר?
כמו ילד קטן וטוב.
[ג'ימי מצחקק]
[סוזן מצחקקת]
חזרתי.
[Live IT COOL של לידיה רודס משחק על רמקולים במרחק]
שלום?
אני צריך להשתמש בשירותים.
[סוזן מצחקקת]
♪ אני אוהב את הגרוב הזה אני אוהב את הגרוב הזה ♪
♪ אני אוהב את הגרוב הזה ♪
♪ ממ, ממ, ממ ♪
♪ זה די פאנקי ♪
♪ אני אוהב את הגרוב הזה אני אוהב את הגרוב הזה ♪
♪ חושב שאני הולך לרקוד בואו נעשה את זה ♪
♪ נפלא ♪
♪ בואו נעשה את זה ♪
[סוזן מתנשפת]
♪ קדימה, קדימה, קדימה ♪
♪ כן ♪
[JIMMY MOANS]
♪ תהיה מגניב, תהיה מגניב ♪
♪ חייב לשחק את זה לפי הכללים ♪
[סוזן גונחת]
♪ שחק את זה נכון ♪♪
[ג'ימי מתנשף]
סוזן: אה, כן.
זה היה כמו שאני באחד מאלה...
בסדר, אתה יודע הסרטים הנהדרים האלה
שבו כולם יוצאים מהקברים שלהם?
עם, כאילו, מחצית פניהם חסרות
והעיניים שלהם מסתובבות והשפתיים שלהם נושרות?
אתה מכיר את אלה?
ג'ימי: אני חושב שאני אהיה חולה.
וכולם מסתובבים,
כאילו, ממש איטי כזה.
כולם הולכים ככה וסוג של נהימה.
[מִלמוּל]
אָדָם: קדימה, עכשיו.
סוזן: הו, זה יהיה נהדר.
וכולם מחפשים לאותו דבר.
לאנשים חיים רגילים, לאכול את בשרם
ולשתות את דמם והכל.
קדימה, ג'יימס. חִיוּך. חִיוּך.
[צוחק]
והם לא יכולים להתאפק
כי הם מתים
וזה רק מה שקורה.
זה מה שהתחשק לי.
[סוזן מתייפחת]
אתה חייב לספר לי מה לא בסדר, בבקשה.
[♪♪♪]
ג'יימס, אתה חושב עלי כשאנחנו לא ביחד?
כל מה שאני עושה זה לחשוב עליך.
כשאני לא איתך, אני לא חי.
גברת מרטו,
אתה הדבר הכי טוב שאי פעם קרה לי.
אני לא יכול לעשות את זה יותר. מַה?
אני לא יכול ללכת הביתה כל לילה ולבקש ממנו לנסות לגעת בי.
וכל הזמן אני רק חושב עליך.
עלינו.
וכשאני דוחפת אותו, יש לו את המזג הזה.
למה אתה מתכוון?
הוא פוגע בך?
אה.
היו הנשים האלה, אתה יודע,
בתוכנית של סאלי ג'סי רפאל ביום השני.
כולם לבשו תחפושות אז בעליהם לא מצאו אותם.
הם גרו במקלטים, ו חשבתי שאוכל לגור באחד מהם.
אם יתנו לי להביא את וולטר איתי, אני יכול לגור באחד מהם.
איפשהו במדינה אחרת שבו אף אחד אפילו לא יודע מי אני.
מַבָּט. אתה לא יכול פשוט להתגרש?
ואז... אבל אז הוא יקבל את הדירה.
והוא יקבל את המכונית. והוא ייקח ממני את וולטר.
הוא ייקח את וולטר. לְהַקְשִׁיב.
אני יודע שאתה חושב אני רק ילד, אבל...
אף פעם לא יכולתי לעשות כל דבר רע לך
או אי פעם לפגוע בך.
בחור שעושה את זה למישהו כמוך
לא מגיע לחיות.
זאת האמת. לא מגיע לו לחיות.
[רעם רעם]
לא. אני מניח שאתה צודק.
הוא לא.
[LYNYRD SKYNYRD'S "בית מתוק אלבמה" מנגן ברדיו]
אה, לעזאזל! אני אוהב את השיר הזה!
אתה לא אוהב את השיר הזה?
אני לא יודע.
וואו!
♪ גלגלים גדולים ממשיכים להסתובב ♪
♪ סחב אותי הביתה לראות את קרובי ♪
♪ שרים שירים על הדרום לנד ♪
♪ אני מתגעגע לאלבמי שוב ואני חושב שזה חטא, כן ♪
♪ בית מתוק אלבמה ♪
♪ איפה שהשמים כל כך כחולים ♪♪
[♪♪♪]
גברת מארטו נהגה לתת לי להסתובב במכונית שלה
למרות שאפילו לא היה לי אישור לומד.
כי היא אמרה מתי היא תגור בקליפורניה
ועושה את תוכניות הטלוויזיה שלה, היא תהפוך אותי לעוזרת שלה,
ואני אצטרך להסיע אותה מסביב למקומות
ותעזור לה לענות דואר מעריצים אישי שלה.
אני מניח שזה ה התקופה המרגשת ביותר בחיי.
זה היה כמו לחיות בסרט ממש מעולה,
אלא שזה היה סוג של דירוג X
בגלל כל חומרי המין, אתה יודע?
היי. אה. אל תפסיק.
לא ענית על השאלה שלי.
איזו שאלה זאת הייתה?
דיברת עם ראסל?
אה... כן, עשיתי.
נו, מה הוא אמר?
הוא רוצה אלף דולר.
זה הכל? וכמה תקליטורים.
[ג'ימי מתנשף]
הו, קדימה. השגת את האקדח?
לא, עדיין לא.
למה לא?
אני לא יודע. אני מניח שחשבתי תשאל את לידיה או...
אני לא יכול לשאול את לידי. אתה חייב לשאול את לידי.
אתה לא מבין?
אני מניח שכן, אבל חשבתי...
אתה רוצה שאני אשמור עושה מה שעשיתי?
כן, בבקשה. בְּסֵדֶר.
ואז אתה צריך לעשות מה שאתה צריך לעשות.
ג'ימי: הו, אלוהים.
אז מתי זה יקרה? אוי. הו, קדימה. בבקשה אל...
אני רק רוצה לדעת מתי. בואו פשוט נעשה את זה.
אני לא יודע.
בְּכָל פַּעַם. יֵשׁוּעַ. אה.
תראה, אם אתה לא יודע, אני מניח שאצטרך למצוא מישהו שעושה זאת.
אה. גברת מרטו, אתה חייב להבין. זֶה...
לא. אני חושב שאני כן מבין.
ברור שאתה לא הפרט הבוגר שחשבתי שאתה.
לֹא.
למעשה, רק עלתה לי מחשבה.
אולי דרך טובה יותר ללכת על כל העניין.
מה זה?
ראסל.
מה איתו?
ראסל מספיק גבר לקחת אחריות על המצב.
טוֹב... הוא מסתכל עליי בצורה מסוימת.
אני חושב שהוא יעריך מאוד על מה שאני יכול לעשות בשבילו.
מה אתה חושב?
אני חושב שכנראה נוכל לעשות את זה בשבוע הבא.
זה מספיק מהר?
האם באמת תעשה את זה בשבילי, ג'יימס?
דָבָר.
ואז נוכל להיות ביחד.
ואתה יכול לישון.
ויכולנו לעשות כל דבר שנרצה לעשות.
דָבָר? כֵּן.
[מצחקק]
[גניחות]
דָבָר.
[♪♪♪]
הבנתי? כן, אנג'לה, תעמוד מאחור.
תגיד לי אם זה ישר.
אה. זה נראה נהדר.
[לארי שורק]
לארי: היי, וולטר.
חָמֵשׁ.
[♪♪♪]
וולטר.
ארבע.
קדימה, ילד.
בוא נצא לטייל.
שְׁלוֹשָׁה.
[לרי מנשק]
וולטר.
דוּ.
אֶחָד.
[לארי נוהם]
שלום לכולם.
זו סוזן סטון, בשידור חי. לארי: מה אתה רוצה?
אל תזוז לעזאזל.
לארי: פשוט קח מה שאתה רוצה ולצאת החוצה.
קדימה, ג'ימי. עַכשָׁיו. לַחֲכוֹת.
[וולטר נובח]
רק חכה.
בסדר, קח את השעון. זה רולקס. אני יודע שזה רולקס מזוין.
תחשוב שזו פעם ראשונה ראיתי רולקס? תן לי את השרשרת המזוינת שלך.
היי. תן לי את השרשרת שלך.
[סוזן גונחת]
סוזן: בטח שמתם לב זה היה עוד ערב יפה
עם צמרמורת קלה באוויר
וטמפרטורות הסתיו האלה בדיוק איפה שהם צריכים להיות.
עכשיו, ג'ים. עַכשָׁיו. תעשה את זה.
לא, לא. לא, בבקשה. לא, רגע. תן לי את הטבעת שלך.
הטבעת שלי? ראסל: תן לי את זה.
לארי: תראה, בנאדם, אני לא יכול לתת לך את הטבעת שלי.
אשתי תהרוג אותי, בנאדם.
היא תהרוג אותך? סוזן הייתה הורגת אותך?
היי, אתה מכיר את אשתי?
סוזן: החדשות הטובות הן...
הו! ראסל: ג'ימי, עכשיו. תעשה את זה.
עַכשָׁיו. לעזאזל עכשיו, אידיוט. תעשה את זה.
אלוהים, סלח לי.
אז לימים הקרובים, זה צריך להיות כמעט מושלם
עבור מזג האוויר בעונת הסירות.
ובכן, זה בערך זה להערב. אני סוזן סטון אומרת...
נתראה מחר, גשם או בשמש.
[♪♪♪]
ואם תאפשר לי, רק הערה אישית.
אממ, ברכה מיוחדת לבעלי, לארי,
על זה, יום השנה הראשון שלנו.
לילה טוב, מותק.
קדימה.
[טלפון מצלצל]
אנג'לה: שלום.
[אנג'לה צורחת]
הו, אלוהים!
אָדָם: אנשים, זהו.
[המון מפטפט]
[טלפון מצלצל]
שלום.
דָבָר?
בן: יש לנו קצת לכלוך. מי יודע?
וזה. מַה?
אני לא יודע.
מרגיש כמו חתיכות קליפה.
גבר: ג'ניס מרטו? כן, זה אני.
שיחת טלפון ליד השולחן. אה, בסדר.
[מִלמוּל]
שלום.
מַה?
אה.
תודה לך.
[מקבל קולט]
[יבבה]
MAN [בטלוויזיה]: היי, תתעורר.
אנחנו פתוחים כרגע.
כל ליל שבת מסביב לשעון.
האם היה אירוע במסעדה?
איזה בחור נכנס ולשתות יותר מדי
או אמר לו משהו? לֹא.
אָדָם: דינטות בנות חמישה חלקים מעץ בקולוניאל, אלון ולבן.
בחירתך, 297.
אִשָׁה: סט מיטות קינג שלם: מזרון, קופסא, מסגרת, 297.
מאן: זה טום פיטרסון. אישה: וגם גלוריה.
כָּרוֹז: וזה מסתיים יום השידור שלנו ב-WWEN.
תחנת הגישה לקהילה שלך משרת את התקווה הקטנה
והגדול יותר אזור מחוז הופ.
["באנר עם הכוכבים" משחק בטלוויזיה]
אתה לא חייב לדבר עם אותם אנשים אם אתה לא רוצה.
[♪♪♪]
[פעמוני כנסייה מצלצלים]
[כומר מדבר בלטינית]
זה מה שהפתיע אותי.
שהוא לא עמד קרב רב.
כלומר, בשביל בחור עם מזג מרושע כזה.
כשעמדתי באולם
עם האקדח,
ניסיתי לשמור מהיותך עצבני מדי
על ידי מחשבה על גברת מרטו
ואיך נהיה ביחד לשארית חיינו.
[לגלג]
כּוֹמֶר: הבה ניפרד מאחינו.
ג'ימי: גר בקליפורניה, פלורידה, איפשהו,
שוכב על החופים שבו כולם הולכים בלי חזה
ועובדת על תוכנית הטלוויזיה שלה.
כּוֹמֶר: כאשר אהבת המשיח, שכובש את כל הדברים,
הורס אפילו את המוות עצמו.
אָמֵן.
[אריק כרמנ'ס "הכל בעצמי" משחק על רמקולים]
♪ לגמרי לבד ♪
♪ לא רוצה להיות ♪
♪ לגמרי לבד ♪
♪ עוד ♪
♪ לגמרי לבד ♪
♪ לא רוצה לחיות ♪
♪ הכל על ידי... ♪♪
פשוט ידעתי.
אני לא יודע למה ידעתי. אני פשוט... פשוט ידעתי.
זה היה כאילו נכבה אור בראש שלי, וידעתי שהיא...
ידעתי שהיא פשוט נפטרה ממנו.
פשוט הפריעה לה.
[רחרח]
בכל מקרה, אממ...
אז, אממ...
כן, ואז לא ראיתי אותה שוב. זו הייתה הפעם האחרונה שראיתי אותה.
סוזן.
אני מצטער. האם נוכל...?
האם נוכל לעצור לשנייה?
[צלצול פעמון דלת]
[סוזן נאנחת]
מה אתה רוצה, לידי? רק כדי לדבר.
תראה, אני ממש עסוק עכשיו. על מה אתה רוצה לדבר?
מה אנחנו הולכים לעשות. אָנוּ?
אתה ואני וג'ימי.
אני מפחד. אין מה לפחד.
אתה ואני וג'ימי הולכים להתרחק קילומטרים אחד מהשני.
זה מה שאנחנו הולכים לעשות. ובכן, הוא כאן.
כָּאן? חרא, איפה?
מעבר לרחוב.
ישוע המשיח. היכנס לכאן.
היכנס לכאן מהר.
עכשיו, תקשיב לי. אתה אומר לג'יימס להתרחק, בְּסֵדֶר?
מה קורה לכם אנשים? אתה לא צופה ב-Mystery Theatre?
הוא אומר שהוא צריך לראות אותך ושהוא מת מאהבה.
[אנחות]
תגיד לו להתקשר לרופא.
וראסל רוצה הכסף שלו והתקליטורים שלו.
אה. בֶּאֱמֶת? אתה תגיד לראסל אם הוא לא יסתום את הפה,
הוא ינגן את הדיסקים שלו בתא הגזים.
סוזן. מה עוד? מה אתה רוצה?
רק כדי להיות כמו פעם, כמו שהיינו.
לידיה, אנחנו לא יכולים להיות כמו שהיינו.
אנחנו צריכים לשכוח אי פעם הכרנו אחד את השני.
קדימה, לך מפה.
מה עם תוכנית הטלוויזיה בקליפורניה והכל?
אה. אלוהים, לידי. תתממש.
אֵל.
[לְחִישָׁה] מה קרה? מה היא אמרה?
[ג'ימי ולידיה מדברים באופן לא ברור]
אמרת לה שאני אוהב אותה? כן, עשיתי זאת.
היא אמרה שאתה חולה והיית צריך לראות רופא.
[ג'ימי נאנק]
[צופרת מכונית]
אד. אד.
שלום, סוזן.
מַבָּט... איך זה הולך?
אד, אני ממש לא מרוצה לא הצלחתי לתת לך בלעדי על הכל.
חֲנִינָה? כלומר...
יש את כל שוקי החדשות האלה רק לזעוק לתשומת לב
ואני צריך לשקול אפשרויות עתידיות.
כַּמוּבָן. אתה יודע, אני מבין לגמרי.
טוֹב. טוֹב. אד, אני צריך לאסוף את הקלטות שלי.
עם הפרסום, החלטתי לסיים את הסרט התיעודי שלי...
ובכן, יהיה בעיה קלה.
בְּעָיָה? השוטרים לקחו אותם.
למה אתה מתכוון? הם באו ולקחו אותם.
למה שהם יעשו את זה?
הם אמרו שזה נוהל רגיל. אבל הקלטות האלה שייכות לי!
ובכן, מבחינה טכנית, סוזן, הקלטות האלה באמת שייכות לנו.
כלומר, לתחנה, עד לרגע כזה...
אני אראה לך את הקטע הזה עורר את עניין השוטרים, אתה יכול לומר.
סוזן: היום אנחנו מדברים על מחלות המועברות במגע מיני
ועמדות של בני נוער כלפיהם.
מישהו רוצה להתחיל את זה?
אני אישית נגדם.
[תלמידים צוחקים]
בוא נראה אם ​​אנחנו יכולים להיות יותר ספציפי.
על מה אתה חושב כשאני אומר את המילה "איידס"?
ילד 1: קווירים. ילד 2: סטייה.
הכביש המהיר הישן של הרשי.
[תלמידים צוחקים]
התיישבו, ילדים.
מה איתך, לידי?
נניח שהיית במין מערכת יחסים עם תלמיד.
האם היית מצפה לאותו אדם ללבוש קונדום?
לידיה: אני לא יודע. כלומר...
אני מניח שזה יהיה תלוי, אתה יודע, איזה סוג של אדם הוא היה.
כן, אדם עיוור.
[מנקה גרון]
מה איתך, ג'יימס?
האם אתה מודאג באופן אישי על איידס?
אה, אממ...
ובכן, במצבי הנוכחי...
ובכן, במערכת היחסים יצאתי לדרך,
אני לא דואג על סוג כזה של דברים.
היא לא אדם מהסוג הזה.
היא מאוד נקייה.
[תלמידים ממלמלים]
זו היצירה שבה השתמש ג'ראלדו עם קצת עריכה קלה.
וזה היה במהדורה הראשונה וצדק אמריקאי.
הרווחנו כמה דולרים על זה, וקיבל קרדיט יפה.
MAN [בטלוויזיה]: - ברוח הקודש, אני רוצה שתשתחווה...
בן: ידיים ישרות למעלה.
תודה לך, ישו. תודה על חיי.
תחשוב קצת על החיים שלך. תחשוב ממה אתה יכול להיפרד.
דולר? עשרה דולר? מאה דולר?
כמה חשוב ישוע בחייך?
[♪♪♪]
כפי שאתה יכול לדמיין,
הייתי בהלם מעבר להבנה.
כלומר, לחשוב שאלו צעירים מקופחים
שלקחתי תחת חסותי וביליתי את זמני עם
ומי יעמוד רק להרוויח בסופו של דבר
מהידע שלי בתקשורת...
לחשוב שאולי הם אחראי לפשע הנתעב הזה?
זה פשוט מבלבל אחד עם חוסר אמון.
כמובן, הבנתי,
ואני מקווה זה לא נשמע מגעיל,
שהצד החיובי בכל זה, בהנחה שהצדק ניצח,
זה שהייתי צריך מצרך סחיר ביותר.
משהו שאפילו PBS היה מתעניין.
מה שאומר קהל קטן יותר,
אבל גורם יוקרתי הרבה יותר גדול.
מייקי: רוצה לספר לנו על זה? ג'ימי: אין לי מה לספר.
מייק: חבר שלך ראסל אמר לנו הרבה.
כאילו מה?
הוא אמר את הזין שלך היה גדול מהמוח שלך.
אה, אה. אה, כן? הוא באמת אמר את זה?
בן: אני לא חושב שהוא התכוון לזה כמחמאה.
מִיקרוֹפוֹן: פאקינג חובבנים.
WHO? תקשיבו, כפושעי קריירה,
יצאתם מהגן.
הטביעות שלך על האקדח.
החבר שלך השאיר שובל של צדפות בכל זירת הרצח.
בן: בנים עשיתם הכל אבל השאר כרטיס ביקור.
מִיקרוֹפוֹן: יש את הדם של לארי מרטו על כל הנעליים האלה שלבשת.
כֵּן. וחלקים מהמוח של לארי.
הוא נהג להרביץ לה כל הזמן. מייק: אה-הא.
הוא אמר שהוא הולך להרוג אותה. אני בטוח שהוא עשה זאת.
הלכנו לקליפורניה כִּי
היא אמרה שיש לי פוטנציאל אמיתי בטלוויזיה בגלל הקול שלי.
מה לעשות עם הקול שלך? ג'ימי: ספורט.
כמו להיות קריין ספורט.
אז מתי עשית להתחיל לדפוק אותה?
זה לא היה ככה. מייק: איך זה היה?
זה היה פשוט...
היינו...
בן: היית מה?
מְאוֹהָב.
[בְּכִי]
[♪♪♪]
היינו מאוהבים.
מִיקרוֹפוֹן: כמה פעמים? כמה פעמים עשית את זה, אתה וגברת מרטו?
אני לא יודע.
הרבה, אני מניח. בן: איפה?
במיטה שלה? במיטה שלה ושל בעלה המת?
כן, לפעמים.
מִיקרוֹפוֹן: איפה עוד?
במכונית שלה.
במכונית שלה? כֵּן.
ופעם אחת בבית הספר.
ישוע המשיח. בבית הספר, הא?
ג'ימי: כֵּן. בחלק האחורי של חדר הכושר.
ופעם מאוחרת בלילה בתחנה איפה היא עושה את דוחות מזג האוויר שלה.
ופעמיים במוטל על פיימונטה.
אה, והגב של המשאית של ראסל. אהה.
ובית הקולנוע על הייוורת.
אה, כמה פעמים בבית הוריה
כשהם לא היו באיזו חופשה או משהו.
ו...
גם בשטח מאחורי תחנת הדלק.
אבל, אה...
כנראה איפה אתה משיג את שלך סופגניות וקפה וכאלה.
זה קרוב.
סוזן?
היי, לידי.
האם זה הדמיון שלי, או שהדיאטה הזו עובדת, הא?
ירדת כמה קילוגרמים שם? חה חה חה.
אני לא יודע. אני לא אוכל הרבה לאחרונה.
מה זה על לדבר עם המשטרה?
בדיוק חשבתי שראסל היה מספר להם הכל, אז...
סוזן [באוזניות]: מַבָּט. אף אחד לא יאמין כל דבר שראסל או ג'ימי אומרים.
הם רק זוג פאנקיסטים.
הם לא יהיו בחרא העמוק הזה אם ישמרו את הפה.
אין הוכחות שאנחנו מעורבים.
לא הייתי בשום מקום ליד הבית.
ואם הם כן גילו משהו, אתה יודע מי יהיה בצרות, נכון?
היית. אה, אה. למה אתה מתכוון?
אם לא קיבלת האקדח של אמא שלך,
לארי עדיין יהיה בחיים, הוא לא היה?
אבל ביקשת ממני. לא, אני לא.
לא. ג'ימי כן. אתה לא זוכר את זה?
אבל שאלת את ג'ימי, ואמרת לראסל שתשלם.
לא, אני לא חושב כך.
סוזן: עכשיו, תקשיב לי.
מעולם לא נתתי לראסל כסף. אתה מבין?
איך שאני זוכר, זו הייתה התוכנית שלך כל הזמן. אתה וג'ימי.
היה לך את הקיבעון הזה לגביי, ואתה קיבלת בעיטה החוצה,
כמו אנשים עם שלך בעיות מיניות נוטות לעשות.
ראסל הלך איתך כי ראסל הוא בעצם זבל קטן ומזוין
את מי, אני מתערב, היה לך סוג של סקס עם למרות מהנטיות הלסביות שלך.
חכה רגע! לחכות למה?
חשבתי שאנחנו חברים.
[בְּכִי]
טוב, אז בסדר.
הממ?
אתה יכול לקבל עצה מחבר?
אתה שומר את הפה המזוין שלך סגור.
[מצחקק]
זו המילה שלהם נגד שלי. מי הם?
חבורה של מפסידים בני 16 שגדל בקרוואנים
שההורים שלו יושבים ושותים ולדפוק את בני הדודים שלהם.
[מצחקק]
אני אדם מקצועי, לשם כריסמס.
אני בא מבית טוב.
מי אתה חושב חבר מושבעים היה מאמין?
עוֹרֵך דִין: תודה לאל שעדיין יש לנו הליכים משפטיים במדינה זו.
בית המשפט קבע בחוכמה שכן מקרה ברור של לכידה משטרתית.
הקלטות נמצאו ראיות בלתי קבילות באולם בית המשפט.
[דיאלוג בלתי נשמע]
[קהל מוחא כפיים]
מרשי קיבל ערבות בסכום של $200,000,
שהיה תלול, אבל לפחות היא תוכל לעזור לנו
בהכנת ההגנה שלה.
[דיאלוג בלתי נשמע]
[קהל מוחא כפיים]
כתב 1: יש לך הצהרה? יש לך משהו שהיית רוצה לומר?
כתב 2: סוזן. סוזן, בבקשה תגיד משהו.
אני רק רוצה לומר...
זה נחמד לחיות בארץ
איפה חיים, חירות
וכל השאר עדיין עומד על משהו.
תודה לך. מה אתה הולך לעשות עכשיו?
אני הולך הביתה ולטייל עם הכלב שלי. תודה לך.
כתב 3: איך אתה הולך להתייחס לשאלות?
האם תעמוד בעמדה להגנתך?
סוזן, השגת את הילדים האלה להרוג את בעלך?
אהבתי את לארי מרטו
בכל ליבי.
אבל העובדה היא...
לבעלי היה בעיה חמורה של קוקאין.
שָׁם.
אמרתי את זה.
סוף סוף אמרתי את זה.
אני מאמין שבזמן עשיתי את הסרט התיעודי שלי
בני נוער מדברים,
ג'יימס וראסל התוודע
עם בעלי בלי שאדע
וגרם לו להתמכר לסמים
והפך לספק הראשי שלו.
[בטלוויזיה] וכשהוא ניסה להשתחרר מהם,
או אולי כשהוא סיפר להם
שהוא חשב להסגיר אותם לחוק...
הם הרגו אותו.
לא הייתה לי כוונה לחשוף את הצד האפל הזה
מהדמות של בעלי המנוח
כי רציתי לחסוך ההורים שלו את הכאב.
אבל פשוט אין לי ברירה יותר.
אני צריך להגן על עצמי עם האמת.
[♪♪♪]
היו זמנים שבהם...
[סוזן מדברת באופן לא ברור בטלוויזיה]
סוזן: ואני יודע מתישהו כשהקרב שלי יסתיים,
אני אצטרף לבעלי
בשמים כי הוא כל כך האמין בו.
וזו הייתה הפעם האחרונה שאנחנו...
בפעם האחרונה שראינו אותה. סוזן: וזה...
זה די מביא אותנו מעודכן.
עד שיחת הטלפון שלך,
מה שאני חייב לומר לא היה לגמרי בלתי צפוי,
מאז בימים האחרונים מספר של הצעות מעניינות לסיפור שלי
ממש זרמו פנימה מהרשתות
וכמה אולפני קולנוע גדולים.
אני לגמרי מבין למה אנחנו נהיה שמירה על סודיות פגישה זו
עד למועד שנוכל לבוא להסכם מועיל הדדי.
ואני חייב להודות,
שאני באמת נהנה
ההיבט הזה של סיפור הריגול מהמפגש הראשון שלנו, אם אפשר לקרוא לזה ככה.
כי אני חושב שההוויה הזו כתב חקירות טוב
דומה מאוד להיות סוג של סוכן חשאי.
אני מקווה שתהנו צופה במסמך זה,
שלדעתי יכול לשרת בתור הטיוטה הראשונה
שאתם אנשי הוליווד מתוגמלים כל כך בשפע.
ובכן, אני מניח שזו עיטוף.
[מצחקק]
[♪♪♪]
קדימה, וולטר.
גבר: סוזן? כֵּן.
לְבָסוֹף. המפורסם סוזן מרטו.
אה. כמה נעים להכיר.
[סדק מפרקים]
אוי. אהה.
הגעת עד הסוף מהוליווד?
באתי מרחק רב כדי לראות אותך.
מי זה?
אה.
זה וולטר.
וולטר. היי, וולטר.
[מצחקק]
אני לא יודע למה, אבל חשבתי שתהיה מבוגר יותר,
מנהל סטודיו גדול והכל.
ובכן, אני מבוגר יותר.
[♪♪♪]
צא החוצה. אני רוצה להראות לך משהו.
בְּסֵדֶר.
הבאתי את הקלטת שלי.
אָדָם: בוא נלך. בוא נלך לטיול. קדימה.
[סוזן מצחקקת]
וואו.
לאן אנחנו הולכים?
להראות לך.
מַה?
וואו.
זה קשור לסיפור שלך. זה כל כך מצחיק.
סוזן: אני לא רואה למה אנחנו חייבים ללכת לכאן.
כֵּן.
[♪♪♪]
וזה בשבילך. תודה רבה.
אתה מוזמן. זה נראה טוב. תודה, גברת מרטו.
[טלפון מצלצל]
של מרטו.
[מדבר באיטלקית]
אני מבין.
תודה לך.
[♪♪♪]
ג'ימי: אני אהיה כאן
כל יום לכל החיים.
בנוסף 30 שנה, אם אחיה כל כך הרבה זמן.
ראסל נעתר בתחינה וקיבל רק 16 שנים.
אני מתגעגע אליו.
הוא היה חבר שלי.
וגם לידיה. היא הייתה בסדר.
בעיקר גברת מרטו.
והדבר המוזר הוא
עכשיו קשה לי אפילו זוכר איך היא נראתה.
אתה יודע?
אלא כשאני חולם עליה,
מה שאני עושה כל ערב.
אני חולם שאני במשחק בייסבול,
ואני בדרך למעלה בתא השידור.
ואני קורא לכל ההצגות.
והיא יושבת ממש לידי
עם היד שלה על הרגל שלי, מרגיש אותי למעלה.
אני בקושי יכול לחכות להירדם בלילה.
סוזן נהגה לומר שאתה כן לא באמת אף אחד באמריקה
אלא אם כן אתה בטלוויזיה.
כי מה הטעם לעשות משהו שווה
אם אף אחד לא צופה?
אז כשאנשים צופים, זה הופך אותך לאדם טוב יותר.
אז אם כולם היו בטלוויזיה כל הזמן,
כולם יהיו אנשים טובים יותר.
אבל אם כולם היו בטלוויזיה כל הזמן,
לא יהיה מישהו שנותר לצפות.
שם אני מתבלבל.
בכל מקרה, הם מעיפים אותי ללכת על אופרה בסוף השבוע הבא.
אני מקווה שהיא תתן לי כמה עצות דיאטה.
וגם פיל דונהו התקשר.
לומר לך את האמת, אני די עצבני בגלל זה,
כי אני באמת לא יכול לעקוב מה שהוא אומר רוב הזמן.
יש גם כמה אחרים שאני לא ממש זוכרת באופן ישיר.
אבל זה באמת משהו כשאתה חושב שאני האחד מי הולך להיות מפורסם.
סוזן תמות אם היא תדע.
אִשָׁה: מקלות קצה.
[קליקי לוח]
[העונה של דונובן של המכשפה" משחקת]
♪ כשאני מסתכל מהחלון שלי ♪
♪ מראות רבים לראות ♪
♪ וכשאני מסתכל בחלון שלי ♪
♪ כל כך הרבה אנשים שונים להיות ♪
♪ אז זה מוזר ♪
♪ כל כך מוזר ♪
♪ אתה צריך להרים כל תפר ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה, כן ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה ♪
♪ הו, כשאני מסתכל מעבר לכתף שלי ♪
♪ מה אתה חושב שאני רואה? ♪
♪ איזה חתול אחר מסתכל ♪
♪ הכתף שלו כלפיי ♪
♪ והוא מוזר ♪
♪ בטח שזה מוזר ♪
♪ אתה צריך להרים כל תפר ♪
♪ אתה חייב להרים כל תפר, כן ♪
♪ ביטניקים רוצים לעשות את זה עשיר ♪
♪ הו, לא ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה, כן ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה ♪
♪ אתה צריך להרים כל תפר ♪
♪ הארנבים רצים בתעלה ♪
♪ ביטניקים רוצים לעשות את זה עשיר ♪
♪ הו, לא ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה ♪
♪ כשאני הולך ♪
♪ כשאני מסתכל מהחלון שלי ♪
♪ מה אתה חושב שאני רואה? ♪
♪ וכשאני מסתכל בחלון שלי ♪
♪ כל כך הרבה אנשים שונים להיות ♪
♪ זה מוזר ♪
♪ בטח שזה מוזר ♪
♪ אתה צריך להרים כל תפר ♪
♪ הארנב רץ בתעלה ♪
♪ הו, לא ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה, כן ♪
♪ חייבת להיות העונה של המכשפה ♪
♪ כשאני הולך ♪
♪ כשאני הולך ♪♪